Tämän sarjan aiheena on ehkäpä mullistavin ajatus
joka on ikinä juolahtanut ihmisen mieleen.
Tämä idea on luonnonvalinnan kautta tapahtuva evoluutio
ja nero, joka keksi sen, oli Charles Darwin.
Olen biologi, ja Darwin on inspiroinut minua koko urani ajan.
Hänen mestariteoksensa, Lajien synty, julkaistiin 150 vuotta sitten -
- ja se muutti ikuisesti käsityksemme maailmasta ja paikastamme siinä.
Darwin loi täydellisen selityksen
kaiken elämän monimuotoisuudelle ja vaihtelulle
ja kuitenkin, se on eräs yksinkertaisimmista ideoista, mitä kukaan on keksinyt.
Tahdon saada sinut vakuuttuneeksi siitä,
että evoluutio tarjoaa rikkaimman ja ihmeellisimmän näkemyksen elämästä
verrattuna mihinkään uskonnolliseen tarinaan.
Se on yksi syy siihen, miksi en usko Jumalaan.
Haluan näyttää, kuinka Darwin paljasti
maailmamme ainutlaatuisen todellisuuden.
Ensimmäisessä osassa kerron kuka Charles Darwin oli,
selitän, kuinka hän keksi evoluutioteorian
mikä se on ja miksi sillä on merkitystä.
Toivon, että loppuun mennessä olet vakuuttunut siitä,
että evoluutio on fakta,
jota tukevat kiistämättömät todisteet.
Tahdon myös osoittaa sen brutaalin, elegantin voiman,
jonka Darwin oivalsi ajavan evoluutiota eteenpän -
- luonnonvalinnan.
Kun Charles Darwin syntyi 200 vuotta sitten,
merimiehet ja tutkimusmatkailijat lähettelivät hämmästyttäviä näytteitä kotiin
Brittiläisen imperiumin eri kolkista.
Jokaisella eläimellä uskottiin olevan oma paikkansa -
Jumalan täydellisen ja muuttu- mattoman luomistyön tuloksena.
Koulussa Shrewsburyssa nuorelle Darwinille opetettiin -
että Jumala oli luonut maailman ja kaiken elämän 6000 vuotta sitten.
Darwinin ansiosta meillä on nyt toinen tieto asiasta.
Silti yhä vieläkin 40 % brittiläisistä uskoo vanhaan käsitykseen -
että Jumala loi maailman ja kaikki sen elolliset olennot.
Evoluution käsitettä opetetaan pöyristyttävän vähän kouluissa.
Tieteen ehkä tärkein idea käsitellään vain muutaman oppitunnin aikana.
Tämä luokka sai minut opettajakseen.
Tapasin joukon Lontoon Park High Schoolin 15-16-vuotiaita oppilaita -
tarkoituksenani kertoa heille darvinismista.
Miksi meidän pitää tietää evoluutiosta?
Miksikö? Siksi että se selittää oman olemassaolomme -
ja valtavan määrän muita asioita, itse asiassa kaiken koko elämästä.
Minä uskon siihen, mitä uskontoni sanoo.
En ymmärrä evoluutiota enkä usko siihen.
Se on siis käsityksesi, -
mutta etkö lainkaan lue kirjoja, joissa on toisenlaista tietoa?
Pidän kuitenkin pyhän kirjan todistusta luotettavimpana.
Uskot siis siihen, koska opit sen ensimmäisenä.
Tajusin, että elinikäinen uskonnon pakkosyöttö oli tehnyt tehtävänsä.
Niin minua on opetettu uskomaan. - Onko se riittävä syy uskoa niin?
On, koska olen käynyt kirkossa lapsesta asti.
Toisaalta hindujen pyhät kirjoitukset kertovat jotain muuta.
Sitä uskoa opetetaan hinduille.
Pitääkö siis uskoa siihen, mitä on opetettu, vaikka se olisi ristiriitaista?
Voihan sitä pakottaa uskomaan luonnontieteeseen tai raamattuun -
mutta jokainen päättää lopulta itse, mihin uskoo.
En voi sietää ilmaisua ''pakottaa uskomaan''.
En todellakaan yritä pakottaa teitä uskomaan mihinkään.
Pyydän teitä vain tutustumaan todisteisiin.
Mahdatteko tietääkään, miten vahvoja ne ovat?
Evoluution kulkua pitkän ajan kuluessa ei voi nähdä, -
mutta sen tulokset puhuvat vahvasti puolestaan.
Se on kuin oikeusjuttu, jossa kukaan ei voi suoraan sanoa: -
''Minä näin murhat tapahtuvan''.
Silti on miljoonittain todisteita, joita järkevä ihminen ei voi kiistää.
Siitä tässä on kysymys.
Tähän on vain yksi keino:
näyttää oppilaille käsin kosketeltavia ja silmin nähtäviä todisteita.
Sitten näemme, mitä siitä seuraa.
Teini-ikäisenä Darwinkin oli kreationisti näiden nuorten lailla.
Hän syntyi v. 1809 varakkaaseen perheeseen Shropshireen.
Isä oli lääkäri ja toivoi poikansa seuraavan hänen jalanjälkiään.
Nuorta Charlesia kiinnostivat enemmän metsästys ja kalastus -
ja hän haaveili mukavasta elämästä maalaispappina.
Omaksi ja muidenkin onneksi hän sai tilaisuuden avata silmänsä -
ja nähdä maailmaa.
V. 1831 Darwin sai perhesuhteillaan 22-vuotiaana elämänsä tilaisuuden -
ja pääsi mukaan purjehdukselle maailman ympäri HMS Beaglella.
Yli viiden vuoden aikana Darwin keräsi sadoittain näytteitä -
mutta kasvien ja eläinten pelkkä kirjaaminen ei enää tyydyttänyt -
vaan hän alkoi epäillä raamatun selitystä eläinten luomisesta.
Etelä-Amerikan tasangoilla ratsastellessaan -
Darwin huvitteli ajamalla takaa nanduja -
arkoja strutsin kaltaisia lentokyvyttömiä lintuja.
Hän pohti, miksi Jumala oli vaivau- tunut luomaan kaksi nandutyyppiä -
jotka poikkesivat vain vähän toisistaan.
Oliko toinen tyyppi eronnut alkuperäisestä kannasta -
ja alkanut kehittyä eri suuntaan?
Sama ilmiö näkyi vieläkin selvemmin valtameren saarilla.
Minulla oli onni päästä astumaan Darwinin jäljissä Galapagos-saarille.
Siellä Darwin alkoi pohtia, -
miksi Jumala oli luonut erilaisia kilpikonnia, leguaaneja ja sirkkuja -
suunnilleen samanlaisille saarille.
Olivatko leguaanit vain sukua keskenään eivätkä erikseen luotuja?
Olivatko lähisaarten leguaanit serkuksia?
Sukulaisuuden merkitys vain korostui, kun Darwin löysi fossiileja.
Fossiilisien todisteiden avulla Darwin kehitti teorian -
joka on paljon lumoavampi kuin yksikään luomiskertomus.
Amerikkalainen tutkijaryhmä -
on löytänyt jäänteitä 2 milj. vuotta sitten eläneestä maalaiskiaisesta.
Juuri tällaiset fossiilit tekivät suuren vaikutuksen nuoreen Darwiniin -
hänen matkallaan HMS Beaglella.
Ne olivat kuin jättimäisiä muunnelmia nykyisistä eläimistä.
Maalaiskiaisia oli miljoonia vuosia -
ja menestyivät suhteellisen hyvin.
Niitä oli karhun kokoisista -
aina lähes mammuttien ja mastodonttien kokoisiin.
Jotkin olivat viisi metriä korkeita takajaloille noustessaan.
Darwin huomasi, että suuresta koostaan huolimatta -
fossiilit muistuttivat rakenteeltaan suuresti nykyisiä laiskiaisia.
Yhtäläisyyksiä on hampaistossa ja tietyt piirteet ovat yhteisiä -
nykyisten vyötiäisten, laiskiaisten ja muurahaiskarhujen kanssa.
Ne olivat sukua keskenään.
Fossiilit olivat suuri haaste Darwinin nuoruusajan uskonoppineille.
Mitä eläimiä nämä olivat olleet ja miksi niitä ei enää ollut olemassa?
Jotkut väittivät Jumalan koristelleen fossiileilla luomistyötään.
Joillekin ne olivat vedenpaisumuk- sessa hukkuneiden syntisten luita.
Yhtenä ensimmäistä tutkijoista -
Darwin tunnisti ne jäänteiksi muinoin eläneistä lajeista.
Hän alkoi uumoilla, -
että maapallo oli paljon vanhempi kuin mitä raamatussa väitettiin.
Siinä oli tukena hänen suuri kiinnostuksensa geologiaan.
Beaglella purjehtiessaan -
Darwin perehtyi Charles Lyellin uraauurtavaan teokseen.
Lyell väitti, että ympäröivä maisema oli tulosta valtavasta muutoksesta -
joka on vähittäisenä jatkunut ei vain tuhansia vaan miljoonia vuosia.
Jos kerran maapallo oli muovautunut suunnattoman pitkän ajan kuluessa -
eivätkö myös elämänmuodot voisi muuttua hitaasti samalla tavalla?
Tiedättekö, nämä kivet ovat noin 200 miljoonaa vuotta vanhoja.
1800-luvulla täällä kävi paljon ihmisiä etsimässä fossiileja.
Kuuluisia fossiileja täältä löytyikin.
Vein aiemmin tapaamani oppilaat rannalle.
Monet heistä on kasvatettu suhtau- tumaan epäluuloisesti evoluutioon.
Toivon, että he löytävät edes murusen todisteista -
jotka saivat Darwinin toisiin aatoksiin.
Tiedätkö millaisia omat esi-isämme olivat 200 miljoonaa vuotta sitten?
Täällä heitä ei ollut, sillä tämä oli merenpohjaa.
He muistuttivat päästäisiä, pieniä vikkeliä ja viiksekkäitä otuksia.
Tuntuu uskomattomalta. - Niin tuntuu.
Tämä on kerrostunutta kiveä.
Se on syntynyt merenpohjaan kerrostuneesta mudasta.
Kivi on siis fossiloitunutta mutaa.
Tällaisella rannalla aaltojen voima paljastaa aina uusia kivikerroksia -
ja niissä piileviä aarteita; menneen elämän historiaa.
Jokaisesta kerroksesta löytyy aivan erilaisia eläimiä.
Kun tarkastelee eläinten ja kasvien jäänteitä pitkää aikajanaa vasten -
huomaa, että muodostavat selkeän jatkumon.
Löytyy jäänteitä 400 miljoonaa vuotta vanhoista kaloista -
mutta ei yhtä vanhoista nisäkkäistä.
Kaloista kehittyi sammakko- eläimiä, niistä matelijoita -
matelijoista lintuja ja nisäkkäitä.
Löysitkö tämän? Sehän on todella upea.
Kaunis pieni ammoniitti.
Se todella hieno löytö.
Fossiilien etsintä antoi tulosta.
Darwinin lailla nämä nuoret löysivät todisteita evoluutiosta.
Darwinin matkallaan havaitsemat seikat -
nostivat hänen mieleensä suorastaan kerettiläisiä ajatuksia -
jotka poikivat yhä uusia kysymyksiä.
Huolettomasta opiskelijasta -
oli tullut määrätietoinen, jopa pakkomielteinen tutkija.
Beaglen matka oli muuttanut hänet ja muutti sittemmin koko maailman.
Darwin palasi 1830-luvun lopulla näytekokoelmineen Lontooseen.
Matkakuvausten ansiosta hänestä tuli juhlittu tiedemies.
Luetteloidessaan näytteitään Darwin vakuuttui siitä -
että elämänmuodot eivät olleet pysyviä, -
vaan muuttuivat ajan myötä.
Hän ryhtyi keräämiensä todisteiden nojalla selvittämään -
miten ja miksi se muutos tapahtui.
Darwin teki 20 vuotta tutkimustyötä kehitellen niitä ajatuksia -
jotka hän sittemmin julkaisi teoksessa ''Lajien synty''.
Hän halusi olla täysin varma asiastaan.
Pääosan työstä hän teki kotonaan Down Housessa, Kentissä.
Darwin kokosi yhteen kokonaisen tutkijasukupolven keräämän tiedon -
kaikkialta maailmasta
Hän lähetti tuhansia kirjeitä -
pyytäen tietoja, esittäen kysymyksiä ja testaten teorioita.
Down Houseen tuli vastauksia virtanaan ympäri maailmaa.
Darwin pohti, miksi hyvin erilaisten nisäkkäiden luissa oli yhtäläisyyksiä.
Raajoissa oli samat luut, samassa järjestyksessä -
erimuotoisina ja -kokoisina erilaisiin oloihin sopeutuneina.
Hän tutki myös alkionkehityksen yhtäläisyyksiä erilaisilla eläimillä -
kuten kaloilla, linnuilla ja matelijoilla.
Hän oli yhä varmempi, -
että kaikki elolliset olennot olivat sukua keskenään.
Darwin näki elämän historian valtavana sukupuuna.
Elämä sai alkunsa kauan sitten puun tyvestä -
ja vuosimiljoonien kuluessa esi-isämme haarautuivat oksina -
yhä uudelleen siten, että nykyiset lajit edustavat oksankärkiä-
ja ovat kaikki keskenään sukua.
Yksisoluisista muodoista syntyi monisoluisia, kehittyneitä olentoja.
Se oli suuri hyppäys, mutta Darwin tajusi, -
että se oli tapahtunut vähittäin, pitkän ajan kuluessa.
Hänelle alkoi valjeta maapallon todellinen ikä.
Darwin uskoi, että maapallo oli satoja miljoonia vuosia vanha.
Nyt tiedämme, että sen ikä on yli 4 miljardia vuotta.
Nykyiset elämänmuodot ovat olleet olemassa vain hetken siitä ajasta.
Darwinin vaimo Emma soitti miehelleen usein pianoa.
Ei tiedetä nauttiko Darwin soitosta, -
sillä hänellä oli tiettävästi huono sävelkorva -
eikä hän aina huomannut nousta seisomaan kansallislaulun soidessa.
Havainnollistan nyt tämän pianon avulla geologisen ajan pituutta -
ja sitä, miten pienen osan siitä tunnetut elämänmuodot kattavat.
Olkoon elämän synty kosketinten matalassa päässä -
ja viime ajat korkeassa päässä.
Elämä oli pelkkiä bakteereja tänne keski-C:n tienoille.
Tässä kohtaa ilmaantuivat bakteereja monimutkaisemmat solut.
Ensimmäiset monisoluiset eläimet ilmaantuivat näillä main.
Kalat tulivat tässä -
ja dinosaurukset vasta tässä.
Dinosaurukset katosivat jo tässä.
Apinoiden, ihmisapinoiden ja koko ihmisen historia -
olisi alle puolen kielen levyinen pianon ylimmällä koskettimella.
Elämä oli kehittynyt ajan myötä -
mutta kuinka se tapahtui?
Miksi eliöt eivät pysyneet ennallaan?
Darwin ei ollut pelkkä teoreetikko, -
vaan testasi ideoitaan käytännössä.
1850-luvulla hän kiinnostui kyyhkyistä -
ja siitä, miten ihminen oli tuottanut kalliokyyhkystä uusia muotoja.
Darwinin lintunäytteitä säilytetään luonnontieteen museossa Tringissä.
On outo tunne käsitellä Darwinin itsensä keräämiä yksilöitä.
Hänen merkintänsä mukaan tämä muunnos on ''Blue Owl''.
''Akrobaatti'' oli muunnos, joka teki komeita syöksyjä alas taivaalta.
Tämä on merkitty myöhemmin uudestaan.
Tässä on alkuperäinen merkintä.
Darwin tajusi, että kyyhkynkasvattajat -
olivat vuosisatojen ajan tehneet evoluution työtä.
Elämä oli jatkuvassa muutostilassa.
Darwin joutui kamppailemaan sitä käsitystä vastaan -
että lajit olivat pysyviä eivätkä muuksi muuttuneet.
Koirien, kyyhkyjen ja kaalien jalostus -
oli hänestä hieno osoitus elämän muovautuvuudesta.
Villieläimestä saattoi poistaa ominaisuuksia, -
siihen voi lisätä ominaisuuksia ja korostaa joitakin piirteitä.
Se osoitti, että lajit eivät olleet pysyviä, vaan voivat muuttua.
Keski-ikäisenä Darwin innostui kyyhkyjen kasvatuksesta -
ja hänellä oli noin 90 lintua kuuttatoista eri tyyppiä.
Hän tutki alan kirjallisuutta ja osallistui näyttelyihin.
Hänestä kyyhkyjen jalostuksessa saavutetut tulokset -
olivat vertailukelpoisia Galapagosin sirkuilla ilmenneen vaihtelun kanssa.
Kyyhkyillä on kyse keinotekoisesta valinnasta.
Linnulle halutaan erilainen nokka, valkeampi tai pörheämpi höyhenasu.
Niinpä aletaan lisätä yksilöitä, joilla sellainen ominaisuus on -
ja yllättävän harvojen sukupolvien jälkeen ominaisuus jää pysyväksi.
Luonnossa ei kukaan vaadi paksunokkaista lintua -
mutta jos tarjolla on kovia siemeniä, joihin vain paksu nokka pystyy -
luonnonvalinta suosii yksilöitä, jotka pystyvät murtamaan siemenet -
ja lopputuloksena on valtava nokka.
Kymmenien tuhansien sukupolvien aikana luonto on valinnut yksilöt -
jotka pystyvät murtamaan kovia siemeniä.
Ihminen on muuttanut monia eläimiä ja kasveja -
suosimalla niissä aina tiettyjä ominaisuuksia.
Luonto toimi samalla tavalla -
mutta pystyikö se rajaamaan valintansa ihmisen tavoin?
Darwin vastasi siihen selittämällä, mikä luonto oikeastaan on.
Darwinin työ mullisti 150 vuotta sitten käsityksemme maailmasta.
20 vuotta hän keräsi todisteita evoluution toiminnasta -
ja kehitti teorian, jonka mukaan luonto eikä suinkaan Jumala -
tekee samanlaisia valintoja kuin ihminen kyyhkyjä jalostaessaan.
Luonto tekee valintansa mitä julmimmalla tavalla.
Suuri osa maailmasta on nykyään ihmisen hallinnassa -
mutta yhä on olemassa luonnontilaisia alueita.
Olen syntynyt Keniassa.
Täällä voi vielä nähdä luonnonvalinnan alkuvoimaisena.
Yöllä on sääntönä tapa tai tule tapetuksi.
Kärsimyksen määrä luonnossa on valtava.
Tämän lauseen aikana
Tuhannet eläimet juoksevat henkensä edestä
vikisevät pelosta, tuntevat hampaat kurkussaan
Tuhannet kuolevat nälkään tai tauteihin
tai tuntevat loiset kehossaan.
Ei viranomaisia, ei turvaverkkoja.
Eläinten elämä on kamppailua, kärsimystä ja kuolemaa.
Darwinille luonnon kauhujen tulkinta oli valtava haaste.
Nuorena miehenä hän oli halunnut maalaispapiksi -
ja uskonut eläinkunnan selkeyteen ja harmoniaan.
Nyt hän tarkasteli luonnon brutaalia todellisuutta.
Darwinin oivallus oli hakea tukea näkemyksilleen -
toisen tieteenalan, taloustieteen piiristä.
Thomas Malthus oli kirjoittanut teräväsanaisen teoksen -
väestönkasvun vaaroista teollisen ajan Britanniassa.
Kasvu pysähtyisi väistämättä ruokapulaan ja sairauksiin.
Malthusin mukaan ihmiset alkaisivat lopulta taistella elintarvikkeista.
Darwin sovelsi samaa ajatusta luontoon.
Jos yksilöiden määrä ylittää kriittisen selviytymisrajan -
on aina seurauksena kamppailu olemassaolosta.
Eläimiin kohdistuu kova paine.
Kaikista syntyneistä vain harva selviytyy jatkamaan sukua.
Useimmat eläimet kuolevat nuorina.
Darwinin seuraava oivallus oli -
että menestystä elämänkamp- pailussa ei ohjaa pelkkä sattuma.
Kaikki yksilöt ovat hieman erilaisia.
Darwin oivalsi, että juuri muuntelu oli keskeinen tekijä.
Terävämmät hampaat, vahvemmat jalat, tarkempi näkö tai hajuaisti -
voivat ratkaista jääkö eläin henkiin vai ei.
Jos eläin säilyy hengissä, se ehtii myös lisääntyä -
ja siirtää hyvät ominaisuutensa jälkeläisiinsä.
Eläimet, joilla on hyödyllistä muuntelua, -
jäävät yleensä henkiin ja lisääntyvät.
Heikot kuolevat vailla jälkeläisiä.
Kilpailussa selviytymisestä palkintona on lisääntyminen.
Niin Darwin määritteli luonnonvalinnan.
Siinä oli evoluution avain.
''Luonnonvalinta testaa koko ajan kaikkein vähäisintäkin muuntelua -
hyläten kelvottoman, säilyttäen ja voimistaen kelvollista -
tehden työtään ääneti ja tunnottomasti.
Tuo hidas muutos- prosessi on näkymätön -
ja sen tulokset näkyvät vasta aikakausien kuluttua.''
Asteittain, hyödyllisen muuntelun periytyessä -
luonnonvalinta tuottaa uudenlaisia elollisia olentoja -
jotka ovat paremmin sopeutuneet hyödyntämään omaa ympäristöään.
Pitkä kaula yltää puun yläoksille, ohut turkki sopii tropiikkiin.
Elolliset olennot erikoistuvat koko ajan.
Jos ne joutuvat maantieteellisesti eroon kantaryhmästään -
esimerkiksi saarelle, ne voivat erikoistua siinä määrin -
etteivät ne enää pysty lisääntymään kantamuotojen kanssa.
Silloin ne luokitellaan eri lajiksi.
Sitä tarkoittaa lajien synty.
Evoluutio ei pysähdy siihen -
vaan muiden lajien läsnäolo muovaa tätä eriytynyttä lajia.
Seepran kannalta ympäristö huononee leijonien takia.
Leijonien ympäristö taas huononee, -
koska seeprat kehittyvät ja pakenevat entistä nopeammin.
Petojen saalistustaidot kehittyvät, -
saaliseläimet taas välttelevät petoja tehokkaammin.
Kyse on kilpavarustelusta.
Kilpavarustelu selittää monet eläinkunnan saavutukset: -
naamioitumisen, terävän näön, myrkkypistimet.
Kilpavarustelua voi tavata yllättävissäkin paikoissa.
Ihmiskunta ei ole säästynyt Darwinin ''luonnon sodalta''.
Ihminen taistelee nyt kaikkialla maailmassa viruksia vastaan.
Luonnonvalinta toimii Nairobin slummeissa virustaudin kautta.
Nairobin prostituoiduilla on päivittäin 7-10 asiakasta -
joista valtaosa on hiv-positiivisia.
Jotkin onnekkaat yksilöt pystyvät kuitenkin torjumaan hi-viruksen.
Heillä on vahva vastustuskyky.
Kauanko olet ollut seksityöläinen?
25 vuotta.
Oletko sinä aikana menettänyt paljon ystäviä?
Paljon ystäviä on kuollut.
Milloin huomasit, että olet immuuni hiv:lle?
Hän tiesi sen kauan, mutta varmistui asiasta 1990.
Hän uskoo, että Jumala on häntä suojellut.
Tässä kurjuudessa eivät Jumalan teot näy.
Kyse ei ole onnestakaan.
Kanadalainen tutkija Larry Gelmon on tutkinut vastustuskyvyn syitä.
Tiesimme, että seksityöläisten ja heidän asiakkaidensa keskuudessa -
on paljon hiv-positiivisia.
Tiesimme myös, miten usein he harrastivat seksiä.
Siksi oli lähes matemaattinen mahdottomuus -
etteivät he siinä tilanteessa olisi saaneet hiv-tartuntaa.
Näiden naisten vastustuskyky näytti olevan periytyvä ominaisuus.
Jotkin naisista ovat sukua keskenään -
ja ilmeisesti heillä on verisoluissaan jokin suotuisa perinnöllinen tekijä.
Tuhannen vuoden päästä -
näiden perintötekijöiden osuus väestössä olisi varmasti lisääntynyt.
Epidemiatilanteissa taudille alttiit sairastuvat ja kuolevat.
Taudille immuunit taas siirtävät vastustuskyvyn jälkeläisilleen.
Nykyiset eurooppalaiset -
ovat ruttoepidemioista selviytyneiden jälkeläisiä.
Jos aids-epidemiaa ei Afrikassa pysäytetä -
luonnonvalinta suosii hi-virukselle vastustuskykyisiä yksilöitä.
Luonnonvalinta on vastustamaton voima -
jonka Darwin selitti ja joka pätee nykytieteessäkin.
Kotona Englannissa 20 vuotta Beaglen matkan jälkeen -
Darwin oli löytänyt vastaukset elämän keskeisimpiin kysymyksiin.
Hän oli kuitenkin kovin haluton julkaisemaan tuloksiaan.
Darwin sanoi itse, -
että hänestä oli tullut kuin teorioita syytävä kone -
mutta todellisuudessa hän oli erittäin syvällinen ajattelija.
Hän oli myös hyvin utelias -
ja kaikkinainen epäloogisuus askarrutti häntä.
Hän sanoi myös, ettei kestä häviötä.
Darwinin teoria selitti, miten elämän kirjo oli syntynyt spontaanisti -
ilman jumalien myötävaikutusta.
Hän ymmärsi hyvin, -
millainen järkytys luomis- kertomuksen kiistäminen olisi -
ja epäröi julkaista teostaan.
Kesällä 1858 Darwin sai kirjeen Kaukoidästä -
luonnontieteilijä Alfred Russell Wallacelta, -
joka esitti samankaltaisia näkemyksiä
Darwin pelkäsi, että kilpailija ehtisi edelle -
ja oli jo luopumassa elämäntyöstään.
Charles Lyell ja eräät muut -
kehottivat häntä esittelemään omaa työtään Wallacen rinnalla -
ja viimeistelemään sitten mestariteoksensa julkaisukuntoon.
Tapaan Randal Keynesin, joka on Darwinin lapsenlapsenlapsenlapsi -
ymmärtääkseni millä mielellä Darwin viimeisteli teoksensa.
Tämä on Greenoffin geologiaa käsittelevä teos.
Siinä on omistuskirjoitus ''Charles Darwinille Buenos Airesissa 1832''.
Siis Beaglen matkan aikana, jolloin hän perehtyi geologiaan.
Tämä muistokirja kuului Darwinin tyttärelle Annielle.
Darwin ei ollut kiihkeä väittelijä eikä tehnyt itse työtään julkiseksi -
vaan yritti vaikuttaa johtaviin ajattelijoihin kulissien takana -
lähettäen heille kirjansa oikovedoksia luettavaksi -
liittäen mukaan teoriaansa vähätteleviä saatekirjeitä.
Oliko se aitoa vaatimattomuutta vai oliko mukana teeskentelyä?
Se oli täysin aitoa ja siksi aika outoakin.
Vuosien varrella hän keräsi rohkeutta julkaista teoksensa -
ollen aina välillä hyvin varma asiastaan -
ja toisinaan taas hän oli hyvinkin epävarma.
Uskon hänen pelänneen, -
että löytyisi sellainen laji -
jonka jokin ominaisuus saattoi olla vain ennalta suunniteltu.
Epäilys ehkä kalvoi Darwinin mieltä -
mutta lopulta, 150 vuotta sitten -
hän julkaisi ajatuksensa evoluutiosta teoksessaan Lajien synty.
Ensimmäinen 1250 kappaleen painos myytiin loppuun kahdessa päivässä.
Uusia on otettu sittemmin koko ajan.
Lajien synty oli mullistava teos.
Darwinin ajatusmaailmassa oli kuitenkin vielä yksi aukko.
50-vuotiaana, vuonna 1859 Darwin vihdoin julkaisi teoriansa -
jota hän oli kehitellyt 20 vuotta.
Luonnonlain lailla se selitti elämän koko kirjon -
tukenaan laaja todistusaineisto.
Tämä on kirjastoni arvokkain teos.
Se on Lajien synnyn aito ensipainos.
Eikä se ole vain minulle arvokkain.
Charles Darwinin Lajien synty -
on oman lajimme kaikkein arvokkaimpia teoksia.
Tämän teoksen myötä -
kävi tarpeettomaksi uskoa enää mihinkään yliluonnolliseen.
Se mullisti täysin käsityksemme itsestämme, maailmasta -
ja omasta alkuperästämme.
Darwin ei saanut selville -
miten luonnonvalinnan tuoma edistys säilyi sukupolvelta toiselle -
laimentumatta ristisiitoksen kautta.
Vasta 1900-luvulla evoluutio osattiin yhdistää perinnöllisyystieteeseen.
Geeneissä on kaikkien elollisten olentojen rakennuskaava.
Nykyään tiedetään, että geenit eivät sekoitu toisiinsa hedelmöityksessä.
Geeni periytyy sellaisenaan tai ei ollenkaan.
Perinnöllisyystiede selitti myös, miksi muuntelua tapahtui.
Lisääntymisessä geenit kopioituvat sukusoluihin.
Kopioitumisessa tapahtuu satunnaisia virheitä eli mutaatioita.
Nämä synnyttävät uusia piirteitä, -
joiden kelvollisuuden darvinilainen luonnonvalinta testaa.
Geenejä pystytään myös vertailemaan hyvin tarkasti.
Jokaisessa solussa olevat geenit koostuvat DNA:sta -
neljän kemikaalin A, T, C ja G muodostamasta koodista.
Koodia analysoidaan näillä koneilla.
Se, kehittyykö solusta hamsteri, hevonen tai ihminen -
riippuu kemikaalien järjestyksestä.
Darwinkin olisi varmasti päätellyt, että läheistä sukua olevilla lajeilla -
on paljon yhtäläisyyksiä geneettisissä koodeissaan.
Koodit voidaan tulostaa tässä laboratoriossa.
Craig Venter selvitti ensimmäisten joukossa ihmisen genomin v. 2000.
Samalla tuli todistetuksi Darwinin ajatus elämänpuusta.
Darwin tarkasteli näkyvää maailmaa.
Me taas voimme laitteillamme tutkia näkymätöntä maailmaa -
josta hän voi vain esittää arvailuja.
Tuloksista näkyy selvä jatkumo -
yksinkertaisista elämänmuodoista hyvin monimutkaisiin.
Darwin nimenomaan korosti näkyvän maailman moninaisuutta.
Te taas näette paljon yhtäläisyyksiä eri eläinten, jopa bakteerien välillä.
Darwinin teoria on todistettu sillä -
että hyvin erilaisten lajien geneet- tiset koodit muodostavat jatkumon.
Evoluutiohan on kiistämätön tosiasia.
Minulta pyydetään aina todisteita siitä -
mutta tehän olette esittäneet siitä kaikkein parhaat todisteet.
Ne pätisivät, vaikka ei olisi löydetty ainuttakaan fossiilia.
Ne todisteet ovat aivan musertavan ylivoimaisia.
Darwinilla oli epäilyksensä teoriansa suhteen -
mutta moderni tiede on ne ratkaissut ja todistanut kiistatta evoluution.
Juttu on siis loppuun käsitelty, mutta uskovatko koululaiset sen?
DNA:ssa on parasta se -
että biologiasta on tullut erään- laista tietojenkäsittelytiedettä.
Jokaisella eläimellä ja kasvilla on jokaisessa solussaan koodi -
jonka avulla itse eläin tai sen jälkeläinen voidaan tuottaa.
Koodeissa on miljardeja merkkejä ja niitä voi verrata toisiinsa.
Rotan ja hiiren DNA:ssa on hyvin paljon yhtäläisyyksiä -
ja eroavaisuuksia vain siellä täällä.
Sen perusteella voi luotettavasti päätellä -
että ja rotilla ja hiirillä on yhteinen esi-isä.
Yhtäläisyyksien määrä on aivan valtava -
suurempi kuin Darwin olisi voinut kuvitellakaan.
Darwin olisi ollut innoissaan DNA:sta.
Sääli, ettei hän saanut siitä koskaan tietää.
Uskoin jo alun perin evoluutioon, mutta nyt ymmärrän sen paremmin.
Siitä on puhuttu nyt enemmän, mutta uskon silti Jumalaan.
Ehkä alan pohtia, onko evoluutio totta vai ei.
Minä uskon evoluutioon, mutta tuskin sitä täysin hyväksytään.
Uskovaisia on niin paljon.
Olen ajatellut sitä enemmän, mutta uskon silti raamattuun.
Richard tuli meidän kouluun kertomaan evoluutiosta -
ja kyllä se minua kovasti kiinnostaa -
mutta en halua hylätä uskontoa ja lähteä sille tielle.
Evoluutio selittää kyllä maailman kehityksen -
mutta luen silti edelleen rukoukseni.
Vietin vain muutaman tunnin nuorten seurassa -
mutta ehkä ne avasivat heidän silmänsä maailman kauneudelle -
ja saivat heidät kyseen- alaistamaan oppimiaan asioita.
Darwin teki suuren osan ajattelutyöstään -
kävelyretkillä kotinsa ympäristössä.
Lajien synnyn lopussa hän pohtii -
kuinka polunvarren rehevä piennar -
kasveineen, lintuineen, matoineen ja hyönteisineen -
oli syntynyt näkymättömien luonnonlakien toiminnasta.
''Jotain suurenmoista on siinä, -
että planeettamme kiertäessä paino- voimalakien ohjaamana radallaan -
vähäisestä alusta on kehittynyt ja edelleen kehittyy -
mitä kauneimpia ja ihanimpia olentoja.''
Darwinin ansiosta kaikista lajeista juuri me tiedämme -
että jokainen meistä on vain lanka elämän kudoksessa.
Darwin osoitti, että maailma on kaunis ilman jumalaakin.
Hän näytti meille elämän suuruuden ja avasi silmämme näkemään -
keitä olemme ja mistä tulemme.
Seuraavassa jaksossa tutkimme darvinismin suhdetta ihmiskuntaan -
ja sitä miten sen avulla on perusteltu jopa kansanmurhia.
Mitä toivoa on ihmisellä itsekkäiden geenien maailmassa?